Domnilor, e momentul sa veniti la petrecere.
Nu va face bine sa stati singuri.
Cpt. Tyreen. Se barbiereste?
- Conteaza? - Pentru mine n-a contat.
Ea nu e aici.
Pacat!
Femeia asta avea ceva special.
Asa e.
Ma facea sa ma gândesc la...
satin.
- Satin moale, alb. - D-le maior!
Scuzati-ma!
Un vals.
As fi încântata, domnule.
- Lt. Graham. - Domnule!
- De ce nu esti de garda? - Am fost înlocuit.
Continua!
Cred ca avem nevoie de mai multe garzi la baraca...
altfel prizonierii francezi o sa evadeze.
Multumesc pentru parerea ta, locotenente.
Acum, sper sa-ti vezi de treaba.
Nu, domnule. Va iau partenera.
- Ce? - Va iau partenera.
Lt. Graham, ai baut?
- Domnisoara. - Multumesc, locotenente.
Un dans mexican, poate?
Am vrut sa-mi iau ramas-bun si sa-ti multumesc.
A fost placut sa sarbatorim ca suntem în viata.
- O sa ramâi aici? - Nu stiu.
L- am cunoscut pe sotul meu când studia medicina la Viena.
Familia mea a dezaprobat vehement relatia.
Atât de vehement, ca nu mai tin legatura cu ei.
Si e nevoie de mine aici.
În afara de Linda, nu mai e alt medic pe o raza de 160 km.
Îi spuneti locotenentului Tyreen la revedere din partea mea?
Cu cea mai mare placere.
Mi-a placut cum m-a invitat la dans.
Parca eram la bal, în Viena.
- A fost dragut. - Locotenentul are stil.
Cred ca e un barbat cu clasa.
E corupt. Dar o sa-I salvez.
Multumesc pentru bunatate.
Nu simt decât bunatate.
Data viitoare, voi fi mai stilat.
Hadley, Wiley! Aduceti catârii încoace.
Încalecati! Alinierea!
Ryan lipseste. Graham s-a dus sa-I caute.
- Si pe Graham cine îI cauta? - Gomez.
Sg. Gomez, fii blând cu gornistul.
E bolnav.
Nu te grabi, soldat Ryan.
Suntem încântati ca ai ales sa ni te alaturi.
Daca ne anuntai, îi spuneam sergentului Gomez...
sa-ti aduca micul dejun la pat.
Ryan, încaleca!
Toti sunt prezenti si...
Toti sunt prezenti, domnule.
Asta vad si eu, It. Graham. E clar.
Poti sa pornesti cu ei la drum?
Câte doi, la dreapta!
Aseara, maiorul i-a lasat pe francezi sa evadeze.
Spera sa se duca la garnizoana si sa vina cu întariri.
Asa a si fost.
Dupa-amiaza, i-a trimis pe It. Graham si câtiva soldati ca momeala.
Noi, ceilalti, asteptam.
Jefferson, cu esarfa aia decorezi tunul, nu pe tine.
- Am înteles. - Wiley, leaga animalele.
Sg. Chillum, garzile sunt la post?
Da. Nu ca asta ne-ar ajuta cu ceva.
Daca lancierii au un tun mobil...
pot sa se apropie, trag un foc si ne termina...
cu sulitele alea de trei metri.
Nu, o sa faca popas.
Lertati-ma ca va întreb, dar cine spune asta?
Eu.
Nu arata frumos?
Baietii mei pot sa-i învinga, cel putin pe infanteristi...
si cu o mâna la spate.
Ce zici, Aesop?
Sunt mielusei, O.W. N- au fost niciodata în sud.
Se apropie.
Pâna la lasarea întunericului o sa fie la cel mult 8 km de Graham.
Si daca nu se opresc?
Daca nu fac tabara? Daca înainteaza si-I nimicesc pe locotenent?
Puternic e bratul Domnului.
15 ianuarie. Francezii au avut nevoie de trei zile ca sa descopere...
ca nu urmareau decât un cercetas cu o mâna si un apas renegat.
DI. Potts si Riago s-au gândit ca suntem în siguranta...
si au pornit pe urmele noastre.
Ne-am odihnit si ne-am îngrijit ranile.
Ma înec!
- Vino! - Deja am facut baie.
Apa e foarte buna.
- E prima oara când te barbieresti, Tim? - Da.
- Poate acum ar trebui sa-ti spunem Ryan. - Da.
Îi asteptam pe dl. Potts, pe sg. Gomez...
si pe capitanul rebel, plecati în recunoastere.
Ne temem ca francezii s-au razbunat pe sat.
Ma tot gândesc la Linda si ma rog pentru siguranta ei.
- Ce s-a întâmplat? - Parca priveam o pasare murind.
- Si femeia? - Nu stiu, Amos.
Daca au spânzurat-o, deja era data jos.
Pe lânga baietii cu palarii frumoase, apasii par niste bieti misionari.
Nu subestima niciodata valoarea educatiei europene.
- Nici urma de Charriba? - Nu-ti face griji, Amos.
Trage de timp.
Vrea sa lase în urma povesti despre tine...
care sa fie spuse la focurile de tabara si peste o mie de ani.
Ne vindecam, redevenim o unitate.
Cu greu, atenti, dornici de lupta...
când s-a întâmplat exact ce nu-si dorea maiorul.
Domnule, un dezertor!
O.W. Hadley a dezertat noaptea trecuta, domnule.
A disparut un cal si s-a umblat la proviziile de mâncare si munitie.
D- le Potts, ia-I pe Riago si dati-i de urma.
ÎI vreau înapoi.
Asta nu e treaba mea.
Nu m-am angajat sa urmaresc soldati carora le e dor de casa.
E al meu.
Bine, sergent, gaseste-I.
Îmi cer iertare, domnule...
dar ce-o sa-i faca soldatului Hadley când o sa-I prinda?
Ce?
Ar fi foarte bine daca l-ar ucide.
Dar o s-o faca maiorul.
Nu, d-le Potts...
maiorul n-o sa-I omoare.
Dupa doua zile, sg. Gomez s-a întors cu O. W. Hadley.
Pe drum, i-a gasit pe doamna doctor, niste copii si pe Linda.
Cu totii fugisera din sat.
Maiorul l-a judecat imediat pe O. W. Hadley pentru dezertare.
Vreau sa stiti cu ce fel de oameni am umblat.
M- a gaurit.
M- ar fi lasat sa mor...
daca nu era femeia aia, care mi-a bandajat piciorul.
Nu sunt dezertor.
M- am dus în sat sa curtez o domnisoara si sa-i salut pe ai ei.
Voiam sa ma întorc.
Stiti ca eu nu ma despart de fratele meu mai mare.
- Nu-i asa, Arthur? - Asa e.
N- o sa-i lasi sa-ti împuste fratele pentru dezertare, nu, Arthur?
O sa faci ceva, nu?
Sergent, nu vreau sa ma uit în sus la el.
D- le capitan!
Ma cunoasteti.
Am mai plecat si înainte.
Dar m-am întors întotdeauna, nu?
M- ati biciuit si o meritam.
Dar nu m-ati ucis.
Doar n-o sa ma lasati în seama nordistilor...
doar pentru ca muream de dorul unei femei?
E tare dragalasa.
E draguta, politicoasa, o adevarata doamna.
Mâncarea e pentru ai ei.
V- o amintiti, d-le capitan?
Dansam cu ea si v-am prezentat-o. V- o amintiti, nu?
Da.
Sg. Chillum, stia toata lumea din tabara...
ca satul a fost incendiat si ca oamenii au fugit?
Stiam asta, d-le maior...
dar m-am gândit sa astept sa se întoarca.
- Locotenente! - Da, d-le.
Câta mâncare si munitie au disparut?
Cât sa aiba trei oameni o saptamâna.
Mai lasa regulamentul!
Oamenii din unitate si-au riscat viata pentru aceste provizii.
Poate ai uitat, dar si el si-a riscat viata.
Soldat...
o sa fii împuscat.
Hadley!
Lasa-I în seama noastra. Ma ocup eu de el.
Nu te las sa-I omori.
Ai fost soldat. Stii ce spui?
Ca daca-I omori pe baiat, razvratirile nu se termina, ci abia încep.
Îmbatrânesti, Ben.
Cândva, erai ca o stânca, acum te farâmitezi precum creta.
Locotenente, alege plutonul de executie.
- Exclude-i pe confederati. - Am înteles.
Am spus ca vom sluji în unitatea asta si asa vom face!
Dar numai pâna când îI vom prinde pe apas.
Apoi, d-le maior...
o sa te omor.
Da, Ben?
Da.
Da, Amos.
Îi lasati sa ma omoare, d-le capitan?
Sunt obligat, fiule.
Trebuia sa-ti amintesti ca esti omul maiorului, nu al meu.
Îmi pare rau.
Asta e, baieti...
hai sa terminam odata.
D- le maior, va faceti datoria...
dar fiti blestemat si binecuvântat fie Robert E. Lee.
Suntem o unitate dezbinata si ma tem ca ruptura e definitiva.
Si unii dintre oamenii nostri sunt suparati pe maior.
Dar el poarta povara comenzii si nu se cuvine sa-I judec.
Nu fac parte dintre soldatii tai.
N- as suporta sa stau printre ei, în mijlocul urii.
- Pot sa vin cu tine? - Nu ti-e frica de tigru?
Tu esti tigrul care bântuie muntii astia?
Nu mi-e teama.
- E frumos aici. - Si eu nu stric imaginea?
Nu.
S- a întâmplat un lucru oribil azi.
Cu totii am murit un pic împreuna cu el.
Dar poate ca tu cel mai mult.
De ce ai venit cu mine?
Am vazut prea multe morti...
si voiam cu disperare sa ma simt vie...
ca amândoi sa ne simtim vii.
Te deranjeaza parerea pe care o au oamenii despre tine, nu?
Ma intereseaza cum o sa lupte, nu ce parere au despre mine.
De ce e lupta asta atât de importanta?
Mai sunt si alte lucruri pe lume.
Barbatii înteleg luptele. Poate ca au nevoie de ele.
Adevarul e ca e usor.
Îti uiti problemele, responsabilitatile...
lasi pe cineva sa te hraneasca, sa-ti spuna ce sa faci.
Dar tu cui dai socoteala?
Daca ajungi la Durango, trebuie sa te ascunzi, nu?
O sa fie dificil, dar nu imposibil.
Te-ai gândit vreodata sa traiesti în Statele Unite?
Nu ma gândesc la asa ceva.
Scoate-o!
Nu pot. A intrat prea adânc si e prea aproape de artera.
Trebuie sa te duca la doctorul din Durango.
Ramân cu restul unitatii.
Adu-mi whisky si bandaje. Du-te!
Sergent, adu o targa pentru maior.
Trebuie sa pleci.
Era si timpul.
De fapt, ar trebui sa renunti la armata.
Ai fost prins în capcana, lânga râu, ca un locotenent fara experienta.
Ai provocat moartea unui baiat si ai dezbinat unitatea.
Cum explici faptul ca ai trecut de linia garzilor?
Ce faci? Îti usurezi constiinta în bratele unei femei?
O femeie cu o morala îndoielnica.
Ce naiba cauti aici, Amos?
Sunt multi soldati francezi în Durango.
N- o sa ne aratam drapelul.
- Nu vorbesc limba lor. - Dar o întelegi.
D- le maior.
E foarte aproape.
Daca te gândesti sa tai piciorul, doctore, n- o face.
Ma îngrijoreaza doar pierderea de sânge.
Desi în mare parte e alcool.
Ar trebui sa poti merge în sapte zile si sa calaresti în 12.
O sa merg în doua zile si o sa calaresc în trei.
D- le Potts, tu si sg. Gomez va puteti întoarce la unitate.
Pot ajunge si singur la tabara.
Va pot lua urma de acolo.
Nu iesi pe strazi, Amos.
Nu prea ai fata de mexican.
N- are rost.
Francezii sunt cu ochii pe mine.
Asteapta sa fug, ca sa-i conduc pâna la unitate.
Vad ca prietenii nostri francezi asteapta.
Ai adus tequila?
Am cerut ceva de baut. Nu-mi ajunge nici de un scuipat.
Nu.
Sigur, e tot mai bine.
În curând, o sa dansez.
Nu ma crezi?
O sa-ti arat. Hai!
D- ra Covington, cred ca am onoarea urmatorului cadril.
Asteapta si o sa vezi.
Armata asta nu danseaza...
nu marsaluieste, nu lupta.
Decât pe ultimul câmp de lupta.
Ne alaturam juaristilor la Guaymas.
Am venit sa ma asigur ca mai traiesti.
Traiesc.
Vad.
Ar trebui sa fii atent.
Politia franceza e deja banuitoare.
Stai!
Daca e sa scap de aici...
Razboiul n-o sa dureze o vesnicie.
Ba da, pentru tine.
Nu, razboiul nu va dura o vesnicie.
"Treziti-va! Caci dimineata din cupa noptii
"A aruncat piatra ce alunga stelele"
- Ce faci aici? - Am venit sa te salvez.
Te-am cautat toata noaptea.
- De ce? - Ca sa te omor cu mâna mea.
E logic.
S- a dus si câinele de paza.
Mergem?
Beau, Ben. Stiai asta?
Asta e secretul succesului meu. Beau.
Dar nu beau suficient.
Tu de ce nu bei, It. Tyreen?
N- ai îndoieli legate de propria persoana?
Deja am fost trei oameni, Amos.
E suficient pentru o viata întreaga.
- Imigrant irlandez... - Ofiter american dezonorat.
Si confederat renegat.
- Nu-mi place nici unul dintre ei. - Ce coincidenta!
Lasa-ma în pace!
Am ordine potrivite cu caracterul tau.
Trebuie sa te scot prin spate.
- Termina! - Patrula! Plecam acum.
Lasati-ma în pace!
Companie!
Sergent Gomez.
D- le maior.
Foc!
Lt. Graham va ajunge general înainte sa faca 30 de ani.
Revino-ti!
- Haide! - Ben, lasa-ma în pace!
De ce nu?
Oricum, nu merita sa te omor.
Pâna când apasul nu va fi gasit sau ucis.
30 ianuarie. Credeam ca am pierdut trei oameni în Durango...
dar doi s-au întors de dimineata si am redevenit o unitate.
- Lt. Graham! - Da, domnule.
Când am plecat, ti-am dat un ordin. Nu l-ai îndeplinit.
Nu, domnule. Mi-ati predat comanda.
De atunci, eu am dat ordine.
Asa e. La un trabuc!
La drum, locotenente!
Fugeam de francezi si îi urmaream pe apasi...
dar timpul se scurgea.
Patrulele franceze erau tot mai dese, iar noi nu ne apropiam de Sierra Charriba.
- Când? - Acum patru sau cinci ore.
Charriba spune ca trebuie sa te împaci cu zeul tau crestin...
pentru ca i te vei alatura.
Cred ca l-am ranit pe batrân la râu mai grav decât banuiam.
Acum, trebuie sa termine razboiul.
Pâna acum, a mers în cerc spre vest.
Într-o saptamâna sau doua ne va ataca într-un canion...
sau în mijlocul râului, noaptea sau în zori.
Când n-o sa mai luptam cu indianul doar cum vrea el?
Acum.
De acum, ne bagam coada între picioare si fugim acasa...
- direct spre Rio Grande. - ÎI lasi pe Charriba sa scape?
Sa spunem ca-i ofer sanse egale.
Dar trebuie sa fim convingatori.
O luam la dreapta, apoi pornim spre râu. Trebuie sa para ca plecam.
Altfel, o sa ne astepte acolo, cum face si acum.
- Cum o sa stim daca merge? - O sa vedem atunci.
Încalecati si porniti la drum!
- Da-I jos, Sam! - Dati-I dumneavoastra.
Cred ca merita asta.
23 martie. Azi am aflat ca Riago a fost un soldat adevarat.
Regret ca am fost banuitor si sunt sigur ca si maiorul regreta.
18 aprilie. Am fugit de apasi si de francezi...
apoi am mers în cerc si am pornit spre râu si spre casa.
Oamenii erau furiosi, dornici sa continue urmarirea.
Deodata, ne-am dat seama ca nu fugim de nimic.
Goneam catre sfârsitul urmaririi.
Râul e la mai putin de 1,5 km.
E ultima noastra sansa.
E un loc la fel de bun ca oricare altul, pentru planul dv.
Sergent, daca pui garzile suficient de departe...
apasii le-ar putea lasa în pace.
Dar, orice s-ar întâmpla, nu trageti decât daca sunteti atacati.
Nu uitati ordinele si pastrati-va speranta.
Bafta, d-le Potts!
Pe cine o sa trimiteti împotriva mea?
Foc!
Ce mic pare!
A fost destul de mare, fiule.
Acum...
sau dupa ce trecem râul, în Texas?
Acum e foarte bine, Ben.
Daca vreti o lupta, am eu una pentru voi.
Veniti sa vedeti!
Uitaseram de francezi, dar ei nu uitasera de noi.
Unde putem traversa râul catre Texas?
Alt vad mai e la jumatate de zi de mers.
Ordona-le sa încalece, locotenente, mergem acasa.
- Sergent Gomez! - Domnule?
- Încalecati, plecam! - Da, domnule.
Felicitari!
Se pare ca ai gasit, în sfârsit, un razboi adevarat.
- Sergent Gomez. - Domnule?
Descaleca si amplaseaza oamenii...
pregatiti-va de un atac frontal al cavaleriei.
N- o sa atace, d-le maior. De ce ar face-o?
Daca ramân pe pozitii, ne tin aici pâna primesc întariri.
- Trebuie sa-i atacam noi. - Când o sa fiu pregatit.
- Lt. Graham. - Domnule?
- Pregateste artileria. - Am înteles.
- Am pregatit-o. - Simon.
Scoate munitia...
o sa atacam mândria Europei.
Da, domnule.
- Ben? - Am nevoie de cinci calareti.
O sa lovesc pe flanc, dupa ce respingi atacul.
- De acord. - De acord.
Locotenente, flutura drapelul.
- Stegar! - Domnule?
Scoate drapelul.
- Sg. Chillum. - Domnule!
Pregateste fitilul pentru 450 de metri. ÎnaItime 20...
- Mai bine 28 de grade. - Suntem gata.
Da-i drumul, locotenente!
1,5 km, poate mai putin.
O sa vina.
- Sergent Gomez. - Domnule?
- Când auzi goarna, tragi. - Am înteles.
Companie, la atac!
Daca trage vreunul înainte de semnal...
jur ca îI omor!
La semnalul meu, ataca doar cavaleria.
Încalecati!
Amplasati tragatorii la poalele dealului.
Vine al doilea val, Ben. Suntem pregatiti.
Adunati-va în jurul meu!
Ne vedem în Texas!
Fii sigur de asta. Gornist!
Dundee!
Toti oamenii sunt prezenti, domnule.
Ce ordonati?
Sa porneasca la drum, în coloane de câte doi.
Coloane de câte doi.
- Soldat Ryan! - Domnule.
- Cânta o melodie, fiule. - Da, domnule.
Înainte mars!
19 aprilie 1865.
Dupa o scurta, dar dura lupta cu trupele franceze neregulate...
am traversat Rio Grande si am reintrat în Statele Unite.
Versiunea Lunga
Ripped by: SkyFury